Kära mr Inman.
Jag började med att räkna dagarna.
Sedan månaderna.
Jag räknar inte med något numera, förutom hoppet att ni ska återvända-
-och den tysta skräcken, att sedan vi sist sågs-
-så har det här hemska kriget ändrat oss bortom igenkännande.
Mot slutet av inbördeskriget, la nordstaterna sprängämne-
-under sydstaternas försvarsställningar.
Belägringen av Petersburg. Juli 1864. Sydstaternas soldater väntar på attack.
Den stackars pojken är från Alabama.
- Han är långt hemifrån - Tack.
Varför anfaller inte jänkarna?
Det är Mo Oakleys son.
Han kan väl inte vara gammal nog att slåss?
- God morgon - God morgon, pojk.
Jag har stövlar och jackor.
- Vill du ha den? - Tack
Jag tänker nu på våra flyktiga stunder och önskar att jag kunde reparera dem.
På mitt märkliga kynne, på saker som förblev osagda.
Ja, det är den.
- Krut nog att spränga hål i himlen. - Ja, en morgonhälsning till jänkarna.
Din bok är bara trasor.
Precis som har vi har den sett för mycket krig.
Oakley, oroa dig inte. Jänkarna kör affärstider.
Det är inte öppet ännu.
Stäng igen.
Hej, var kom du ifrån?
- Det är frukost! - Den är min.
Jag såg den först!
När jag kom med far till Cold Mountain, var jag så blyg över hur jag såg ut.
Så bortkommen.
Cold Mountain, North Carolina. Tre är tidigare.
Men jag slapp Charleston, slavar, korsetter och bomull.
Vad tror ni dårar att ni ska slåss för?
Jag kallar den här spiken Nordstaternas aggression.
Jag kallar den här jänkskalle.
När jag har byggt färdigt kyrkan, ska jag åka och döda jänkare.
Du slåss för de rika männens slavar.
- Här kommer prästen. - Hjälper du min dotter?
- Jösses, titta på hatten. - Titta på det som är inuti?
- Oakley, ge mig hammaren. - Det är en äkta skönhet från södern.
Mr Swanger, god morgon!
- God morgon, pastorn. - Minns ni min dotter, Ada?
- Miss Monroe. - God morgon.
- God morgon. Det går framåt. - God morgon.
- Mr Swanger, mrs Castlereagh. - God morgon, pastorn.
Ursäkta mig.
I Charleston hade de fortfarande grälat om storleken på fönstren.
Miss Monroe, jag tänkte just på er.
Cold Mountain måste kännas som världens ände.
Inte alls.
Det är mycket vackert.
Vi skäms allihopa.
Männen här trodde att de visste vad en kvinna var, tills ni dök upp.
Nej, det tvivlar jag på.
Jag lovar att om ni bad någon av dem, skulle jag få röjt mitt fält.
Vem som helst?
Nej. Han där.
Uppe i taksparren. Han säger aldrig något.
Han har pressat mig sedan ni anlände.
- Hjälp att röja ett fält? - Det stämmer.
God morgon. Jag heter Ada Monroe.
- Inman. - Inman.
W. P. Inman.
Det blir inte bättre av att man upprepar det.
Jag kallas Inman.
Jösses, Inman pratar.
Om ni tar ett glas cider, slutar era vänner kanske ett stirra.
Inman.
Tack.
Vad gör ni?
Jag är snickare.
Jag snickrar mest.
Röjer ni åkrar?
Jag kan röja en åker.
Ville ni säga något särskilt till mig?
Inget som jag kan komma på.
Jag vill säga tack för cidern.
Reträtt, alle man! Reträtt!
Reträtt!
Vi är fast i fel krater.
- Allt blev fel. - Skjut jänkarna åt helvete!
Idioterna har grävt sin egen grav.
Nu har vi dem, pojkar!
Det är en baggis!
- Vad? - Det är en baggis. De är fast i hålet.
Nu är helvetet lös!
Oakley!
Inman! Jag är här!
Jag har dig!
Jag fick några. Såg du?
Jag såg.
Kommer jag att dö?
Din familj kan vara stolt över dig.
Den här killen spelar vad du vill.
Napoleons Tillbakatåg? Den kan jag spela.
Nej, spela något ljuvt.
Som en flicka som väntar på mig.
Du hörde.
- Jag kan bara ett par låtar. - Som när man är i Bishops Creek.
Man är törstig... och vattnet är kallt.
Jag vet inte vad det är för musik.
Jag kommer till Cold Mountain innan du gör.
God morgon, Sally.
Det låter fint om det.
Mitt piano.
Jag har saknat det.
Tack så mycket, förresten. Inman är ute på åkern och plöjer.
Kära någon.
Han hade inget att säga.
Han var lycklig.
Var han?
Är männen annorlunda i Charleston?
Männen?
Jag vet inte.
Om du kanske gillar honom, kan du väl gå dit och säga godmorgon?
Jag borde åka vidare.
Min kära dotter Ada-
-som har försakat så mycket, så länge, för att hjälpa mig-
-och den jag förlitar mig på.
Mina vänner, vi är båda glada att få möjligheten här ikväll-
-att tacka er från djupet av våra hjärtan, för er vänlighet-
-och framför allt, den fina kyrkan.
Så tack så mycket, och Gud välsigne er.
Vårt hem är alltid öppet för er alla, när som helst.
Välkomna.
Har han varit med och byggt kyrkan?
Nej, det är Teague. Hans familj ägde en gång hela Cold Mountain.
Er gård och min gård tillhörde hans farfar.
Teague ville väldigt gärna ha den här gården, men ni fick den.
Han försöker få upp vittring efter någon fördel.
Här finns inga fördelar, förutom att fira ett gott arbete.
- Det är bra i svåra tider. - Miss Monroe.
Tack.
- Vill ni inte komma in? - Jag är dyblöt.
- Det finns en varm brasa. - Jag klarar mig.
Ni bär alltid på en bricka.
Jag tänkte bära ner lite dricka till negrerna.
Någon sa att ni tänkte ta värvning.
- Tänkte ni det? - Blir det krig, måste vi allihop slåss.
- Fick ni tagit ett kort? - Förlåt?
I full uniform och med vapen och allt så ni ser riktigt tapper ut.
Ni ler åt mig.
Jag känner er inte.
Det här blir inte rätt.
Tänk om det vore nog att bara stå här, utan att prata.
Det är det.
Titta på himlen. Vad har den för färg?
Eller hur en hök flyger?
Eller att man vaknar och revbenen gör ont, så mycket tänker man på någon.
Vad kallar man det?
Jag tar den.
Jag blir inte mer våt än så här.
Tänk om ni blir dödad och jag aldrig får träffa er igen?
Ni sa att efter några år skulle jag knappt minnas ert namn.
Inman. Det har gått mer än tre år-
-och jag minns ert namn.
Soldater. Sitt kvar.
Jag har nämnt er i min rapport.
Ni män från Cold Mountain har åter visat er vara hjältar.
Det finns jänkare kvar i dungen, som inte kunnat retirera.
Blir de kvar där, kan de skjuta oss i morgon för skojs skull.
Gå runt.
- Kom igen! - Butch är skjuten!
Lämna honom!
- Spring! - Skjut inte!
Det är vi!
Skjut inte!
Det betyder lycka om en fågel blivit instängd.
Förlåt att ni fick vänta. Det dröjer bara en liten stund.
- Mr Inman. - Pastorn.
- Vad kan jag göra för er? - Jag hade några nothäften.
De tillhörde min far. Jag har ingen användning för dem.
Tack.
- Stig på. - Jag borde vidare.
Mr Inman känner sig mer hemma utomhus.
Vi kan kanske... ta en promenad?
En utmärkt idé.
Låt mig bara hämta din hatt.
Jag har släpat min stackars dotter långt för att mina doktorer-
-säger att jag har klent bröst och att luften här är hälsosam.
- Men jag tror att utsikten läker. - Det är det vi sägs kämpa för.
För att få behålla den.
Jag tänker inte predika krig i min kyrka, mr Inman.
Jag tror att Gud är trött på att bli hitkallad av båda sidorna.
Det tror jag att Gud är.
Tack.
Spelade er far piano?
Ja. Han var skollärare.
Är er far kvar i livet?
- Nej. - Och er mor?
Nej, sir. Hon dog när jag föddes.
North Carolina har lämnat Unionen!
Vi fick vårt krig!
Vi fick vårt krig! Äntligen!
Inman! Inman! Gör dig klar att slåss!
Vi fick vårt krig.
Nu fick ni ert krig.
Ada.
En stor dag för North Carolina.
De som följer Lincoln eller vill avskaffa slaveriet-
-bör sova med ett öga öppet, annars kanske svartingen tar dem.
Representerar ni lagen nu, mr Teague?
Ja, just det.
Hemvärnet i Haywood County. Jag representerar lagen från idag.
Åk ni och kriga. Vi ska vakta era kära.
- Teague, varför ska ni inte kriga? - För att han är för gammal.
Det är nog säkrare i Charleston.
Men vem ska då vänta på er?
Hurra för North Carolina! Hurra för södern!
Inman. Den tillhör Inman.
Jag har den. Han är här.
De hittade boken, du var så orolig för.
Vänta!
Jag hittade en bok åt er. William Bartram.
Det sägs att den är bra.
Jag tror att författaren skriver om det här området.
Tack.
Och det här.
Jag ler inte på bilden.
Jag vet inte hur man håller kvar ett leende.
- Ada. - Vad?
Han är tillbaka om en månad.
Kyss henne från mig.
Kom igen.
Jag kommer att vänta på er.
Titta ut genom fönstret, mina damer. Se vad de stackars dårarna dör för.
Hur många skulle vilja förlora ett ben för den rike mannens slavar?
De flesta av de här soldaterna har dött i morgon bitti.
Om de är envisa, i morgon kväll.
Det finns andra ute på gården som väntar på sängarna, så säg några tröstande ord.
Det är värmen. Jag beklagar, men de ruttnar.
Hur är det, pojk?
Ursäkta? Vill ni ha vatten?
Cold Mountain?
Cold Mountain.
Blir du orolig när han inte hör av sig?
Mr Inman?
Ja.
Jag har försökt att räkna antalet ord vi har sagt, oss emellan.
Inte så många, men jag tänker på honom, pappa.
Hela tiden.
Jag förlorade din mor efter 22 månaders äktenskap.
Det räckte för att fylla ett helt liv.
Det var det sista av skinkan.
- Det var utsökt. - Jag måste lära mig att laga mat.
Jag funderade på att nämna det i kyrkan, så kanske någon ställer upp...
Jag kan inte ha folk som kommer och lagar mat åt mig.
Jag borde ha fostrat dig mindre som en vän och mer som en ung kvinna.
Jag är ledsen, Ada.
- För att jag släpade hit dig. - Det finns inget att förlåta.
Jag hade följt med dig, vart som helst.
- Till Mongoliet. - Mongoliet.
Men det finns ingen som arbetar här och inget att köpa eller att köpa något för.
Jag vet inte hur vi ska klara en vinter till.
Kan du inte spela lite för mig?
Något fridfullt, medan jag tittar på min predikan?
Det är för fuktigt härute, du borde gå in.
Nej, jag gillar det här.
Pappa, ta med duken in.
Kom in, innan du drunknar.
Ni har fått brev.
Från North Carolina.
Långväga ifrån.
Det är inte helt nyskrivet. Det skrevs i vintras.
Jag kan tyvärr inte läsa vem det kommer ifrån.
"Kära mr Inman."
Sedan ni for, har jag mätt tiden i bittra kapitel.
Förra hösten dog min stackars far.
Vi övergav vår gård i Black Cove.
Alla husen här i bergen drabbas av tragedier.
Varje dag bävar vi för att få reda på vem som stupat.
Vem som inte återvänder från det här hemska kriget.
Och inte ett ord från er.
Lever ni? Jag ber till Gud att ni lever.
Kriget förloras på slagfältet men även hemma av de som blev kvar.
Han kommer inte tillbaka, det vet ni.
Det vet ni i ert hjärta.
Se på mig.
Jag är inte ingenting.
Jag väntar fortfarande, som jag lovade.
Fast jag är ensam och rädd.
Jag skäms för att ta emot saker från folk som inget har kvar att ge.
Ada, det är Sally.
Ada?
- Titta, så det ser ut här. - Ställ det på verandan.
Hon befriade slavarna och nu har stackaren ingenting.
Hon väntar på ett spöke.
Försvinn!
Nu vågar jag bara hoppas på er.
Jag tror att jag ska få träffa er igen.
Nu säger jag precis som det är:
Om ni krigar, så sluta.
Om ni marscherar, sluta marschera.
"Kom tillbaka till mig."
"Kom tillbaka, jag ber er."
Kom tillbaka till mig.
Jag ber er.
Mås det bättre, soldat?
Det verkar så.
Jag skulle inte skynda mig. Kriget är snart slut.
De behöver inte din hjälp att förlora.
- Hur fick du din skada? - Innan jag föddes. Jag föddes blind.
Jag har aldrig sett varken träd, vapen eller kvinnor, men jag har rört alla.
Vad skulle du ge för det?
- För att få se i tio minuter? - Tio minuter?
Inte ett spottstyver. Då kanske jag blev hatisk.
- Det är vad synen har gjort mig. - Det var inte så jag menade.
Du sa tio minuter.
Att ha något och sedan mista det, det var det jag menade.
Då är vi inte överens.
Jag skulle ge vad som helst för tio minuter på en viss plats.
På en viss plats... eller med en viss person?
Ta hand om dig.
De skjuter folk som deserterar.
Order från guvenören i North Carolina.
Cold Mountain. Samma dag.
"Soldater som deserterar är förrädare"-
-"och ska jagas som hundar."
"Den som gömmer en desertör är också skyldig till förräderi."
"Hemvärnet har rätt att kontrollera alla hem utan varning."
"Kapten Teague behöver fler frivilliga."
"Alla män vars ålder eller lyte hindrar dem från att kriga"-
-"kan ansluta sig för att skrämma bort jänkare och förrädare."
- Har ni något brev till mig? - Nej. Vi har inte fått post på länge.
Om vi ändå kunde förlora snart.
Det sägs att inte en pojke på tio kommer hem till bergen.
Teague och hans slödder uppför sig värre än jänkarna.
Kan jag få tala med er?
Det här var pastor Monroes.
Jag vet inte vem som skulle vilja ha en klocka.
Vem står ut med att titta på tiden?
Jag har lite saltat fläsk ni kan få.
Behåll er pappas klocka.
Tack.
Jag har pratat med de andra om att titta till er, men det är svårt...
Jag klarar mig bra, vad de än säger.
Jag är väldigt tacksam för fläsket-
-och tänker givetvis betala för det.
Är allt som det ska?
Ada.
Ada, du är mager som en sticka!
- Nu kommer du med mig in. - Nej, jag kan inte...
- Jag kan inte leva på er vänlighet. - Kom, jag har lagat en gryta.
Vi är stolta över att bjuda in dig.
Esco vill ha middag.
Jag vill bara sluta.
Jag vill sitta på verandan med Sal och titta på mina pojkar på åkern.
- Ropa "Bra jobbat!" ibland. - Allt blir bra när pojkarna kommer hem.
Hur är det med din familj i Charleston?
Det finns ingen familj och inga pengar.
Pappa hade bekanta och investeringar.
Allt är givetvis värdelöst nu. Kriget... allt är värdelöst.
Jag har ingen annanstans att ta vägen.
Jag vill inte åka.
Du väntar på en man.
- Titta i vår brunn. - Esco!
Det borde hon!
Om du tittar i vår brunn genom en spegel, så ser du framtiden.
Du gör det! Hon gör det.
Vilken sorts spegel?
- Håll i nu, Esco. - Jag har tag i henne.
Vi håller.
Ser du något?
Jag vet inte...
Jag har försökt att se om våra pojkar kommer hem, men aldrig sett något.
Mår du bra, Ada?
Vad hände?
Vad såg du? Vad såg du?
Igår såg jag att du kom tillbaka till mig.
Eller trodde att jag gjorde.
Jag hukar mig över Sallys brunn.
Som en galen kvinna stirrar jag ner i dess hemlighet.
Såg jag er på väg hem till mig eller var det ert spöke?
Jag måste försöka acceptera att jag får klara mig själv och att ni inte kommer.
Men ändå kan jag inte. Jag kan inte.
Korna måste mjölkas!
Om det inte är bråttom med brevet, så är det med korna, menar jag.
Jag känner inte er.
Fru Swanger sa att ni behövde hjälp.
Här är jag.
Jag behöver hjälp, det gör jag.
Men jag behöver en arbetare. Det ska plöjas och jobbas hårt.
Det har nog blivit ett missförstånd.
- Vad ska du ha krattan till? - Krattan?
Den är inte för trädgårdsskötsel i alla fall.
Har du en häst? Jag kan plöja hela dagen. Jag kan arbeta.
Ingen man jobbar bättre än jag. Alla är gamla eller fulla av ofog.
Jag förstår din situation.
- Situation? - Är jag svår att förstå?
Du upprepar allt.
Jag bryr mig inte om pengar. Jag vill ha mat, vid samma bord.
Jag är ingen tjänsteflicka, förstår du.
- Du är inte tjänsteflicka. - Folk får tömma sin egen potta.
Jag tänker heller inte jobba medan du tittar på.
- Då så. - Då så? Var det ett ja eller nej?
Den tuppen är djävulen själv, det är jag säker på.
Han flyger på mig med sporrarna, så fort jag kommer nära.
Jag gillar inte sönderslagna tuppar.
Jag skulle inte...
Jag heter Ruby Thewes och jag vet vad du heter.
Vi stoppar honom i en gryta.
Min fjäril.
Flyg iväg.
Min kära.
Gud, förlåt mig för det jag gör.
Jag är så ledsen.
Du kommer till ett bättre ställe.
Flyg iväg.
Gör det inte.
Skjut inte.
- Jag är en guds man. - Jag har dödat många av dem.
Jag menar att jag är präst.
Hur kan han tillåta att du kastar en kvinna från en klippa?
Hon är slavinna. Ser du?
Svart som en hink med tjära.
- Är hon död? - Jag har drogat henne, som en fjäril.
Jag är förtjust i henne, men hon har mitt oäkta barn i magen.
Kom igen. Backa!
Jag ber dig.
De får hellre skjuta mig än tvinga mig att vara kvar här.
Du får lägga tillbaka henne, där hon brukar sova.
Då kommer de att lyncha mig.
Det är otänkbart för mig att ha en oäkting när jag är präst.
Det är en mycket strikt församling. Man får inte röra en fiol på vilodagen.
Så du tänkte döda henne, bara för att hon är slav?
Det finns en bakdörr. Visa nåd!
Tack!
Jag var på väg att göra ett stort misstag.
Jag borde gå hem till min fru.
Hon vaknar vid minsta lilla ljud.
Var finns penna och papper?
Ada? Är du vaken?
Ja... Vad är det?
- Det är fortfarande mörkt. - Säg det till korna. Vi är sena.
- Är du färdig? - Jag måste äta något.
Då får du gå upp tidigare. Vad är det?
En roman.
Om du vill bära med dig en bok, så ta en du kan skriva i.
Vi har vår egen historia.
Den heter "Black Covegården - katastrof".
Jag kan stava till det också. Jag har gått i skolan.
Det första ordet jag fick lära mig.
"Ruby Thewes, du är en k-a-t-a-s-t-r-o-f."
Jag gick i skolan i tre år. Pappa, vare hans själ nådig, var född lat.
Han hade mer användning för mig, än att jag satt framför en tavla.
Nummer ett: anlägg ett land för grönsaker till vintern.
Plantera kålrot, lök och vitkål.
Grönkål.
Nummer två: laga takspånet på ladan. Har vi kniv och slägga?
Slägga?
Slägga. S-l-ä-g-g-a.
Nummer tre: rensa och plöja det här fältet.
Ingen skada är skedd. Nu kommer det att bli bra.
Nummer 15, nej, nummer 16. Sätt upp bon åt svalkolonin.
Skräm bort kråkorna.
En sak vi inte ska ha på gården, är kråkor. Stäng grinden!
Jag betalar en dollar för ett ägg.
Jag har inget otalt med er!
Är jag nära Cape Fearfloden?
Hemvärnet! Kom tillbaka!
De sprider ut sig på åkern!
- Kom tillbaka! - De är på åkern!
Jag kan hjälpa dig härifrån!
Jag tror att hemvärnet är efter dig.
De är på vägen. De jagar desertörer.
Jag skulle inte rekommendera det hållet.
Där möter du halva staden som jagar mig.
- Tack vare dig. - Jag borde ha skjutit dig!
Jag vet var det finns en färja. Eller du kan vara envis och dö.
- Om det här är en fälla... - Gör som du vill, jag vill bara hjälpa.
- Har ni pengar? - Fem dollar.
För fem dollar skulle jag inte ge en uttorkad man en klunk flodvatten.
Det står "Färja, 5 dollar".
Ingen korsar vattnet om de inte är på flykt någonstans.
Vill ni vänta på era "vänner"?
- Du kan få 30 sydstatsdollar - Bra, kom igen då.
Vad de nu är värda.
De klippte av mig håret.
Det var jobbigt.
Jag var stolt över mitt hår. Jag hade lockar.
Men jag förtjänade det.
Jag är pastor Veasey. Har jag sett dig i kyrkan?
Nej, och du lär inte få göra det.
Nu för tiden styr djävulen hönsgården.
För 30 dollar till, kan vi ro till den stugan och jag drar upp klänningen.
Har vi 30 dollar?
Ner!
Vad är det här för trädslag?
- Jag vet inte. - Tryck i.
Tall!
- Var ligger norr? - Norr?
- Nämn tre örter som växer villt här. -Jag kan inte, okej?
Jag kan prata om lantbruk på latin!
Jag kan läsa franska.
Jag kan snöra en korsett.
Jag kan namn på floderna i Europa men inte ett enda vattendrag här.
Jag kan brodera men inte stoppa.
Jag kan arrangera blommor men jag kan inte odla dem.
Om en sak hade en funktion, ansågs den inte lämplig.
Varför?
Ruby, du kan fråga "varför" om nästan allt med mig.
Det här stängslet, är nog det första jag har gjort som gör någon nytta.
Så du har aldrig slagit benen runt den där Inman?
Kom!
Om vi är försiktiga, klarar vi oss genom vintern.
Jag fick Roy att fick ge mig tio får.
Jag sa att la man ihop dem, var de inte större än sex vanliga får.
Min pappa ville alltid ha får på gården.
Jag klippte av mig håret för pengar.
Min pappa fick två dollar för det. Det blev en peruk åt någon i Raleigh.
Synd att du fick göra dig av med pianot.
- Ruby, det var min idé. - Stobrod trodde att han var musiker.
Min pappa kunde spela sex melodier på fiol.
Han blev skjuten i Petersburg.
Jag var som hans get, eller ett kreatur som bundits vid en påle.
Han lämnade mig i bergen en gång. Han var borta i över två och en halv vecka.
Lämnade han dig?
Det gick bra.
Min pappa kunde gå långt för en sup, men inte en meter för vänlighet.
Jag har förstoppning!
Jag brukar vara lika stadig som morgonbönen.
Jag kunde ställa klockan efter mina tarmar.
Skulle de öppna mig nu, skulle de hitta fullt med skit staplat som grenar.
Hemvärnet!
- Titta på det här! - Tyst!
Titta!
- Det är en bra såg. - Men den är inte din.
Du är kristen! Kan du inte budorden?
Herren är ganska flexibel vad gäller äganderätt.
Vi kan göra mycket med sågen.
Såga ner träd. Spela musik på den.
Du kommer att tacka mig för sågen.
Jag kommer att tacka dig, när jag har blivit av med dig och hittat mat.
Du ska få se, du kommer att tacka mig.
God dag på er!
Min gamla tjur smet iväg och dog här vid bäcken.
Jag hittade honom, för han förgiftade vattnet.
Tack. Du är en sann kristen.
- Djuret stinker hemskt. - Jag tror att det har varit dött länge.
Det här är knepigt.
Om ni hjälper mig, så kokar min kvinna en rejäl middag åt er.
Jag har en idé.
Min såg kan fixa det.
Vi behöver två personer, en i varje ända...
Ge hit sågen!
- Vi får ta det i omgångar. - Ja.
Vi börjar med halsen.
Det är otrevligt.
Här bor jag. Hoppas att ni står ut med en massa fruntimmer.
Gud, halleluja. Halleluja!
Halleluja. Israeliterna!
- Vad hände? - Han har behövt skita länge.
Israels stammar kommer att fly från Egyptens stränder!
Herregud.
Jag har med mig gäster till middag.
Min fru dök upp med tre så kallade "systrar" och deras barn.
Mae, Dolly, Shyla och den söta i blått är min fru, Lila.
Det var fina exemplar av kvinnor.
Jag tror att jag svimmar.
Det är det hembrända som är starkt.
Nu försvinner han...
Titta på ögonen, han är väck.
Jag måste iväg när jag är mätt. Det är allt för roligt här.
Jaså? Hej då.
Jag har fällor att vittja, men jag är hemma innan det blir mörkt. Är ni kvar?
- Det är min innersta önskan. - Jag säger adjö nu.
Jag måste iväg.
Jag har många mil att gå innan jag kommer till Blue Ridge.
Blue Ridge? Varför är det bråttom?
Jag ska nog lägga mig en stund.
- Det här huset snurrar. - Ja, det är lite skevt.
Nu ska jag lägga mig. Hur blir det med dig, pastorn?
Jag ska ta ett bad.
- Jag tänker tvätta av mig resdammet. - Mae, hjälp honom.
Resten går och lägger sig.
Alla andra har jobb att sköta.
- Kom, i säng. - Alla går och lägger sig.
Lila, du stannar med barnen.
- Uppför trappan! - Vi ses senare.
Han är min. Du får gnugga dig mot prästen.
Han ska få famna mig tills jag stönar.
Han är söt, eller hur?
Hon ska inte ens ta någon man.
Jag vet...
Vad gillar du det här?
Gillar du det?
- Jag måste gå. - Hoppa på.
Rid mig hela vägen till Kina.
Är du blyg? Behöver du en hand?
Låt oss se vad vi kan åstadkomma.
Nej, titta nu vad som hände.
Slyna!
Hemvärnet!
Ta på dig! Jag sa ju att du inte fick röra pengarna!
Jag bad en bön om att du skulle komma.
- Upp. - God kväll, Hank.
- God kväll, Hank. Det tog sin tid. - Jag sa upp!
Ni idioter går på det jämt.
Gud kommer att döma dig, Judas.
- Tack. - Gud kommer att döma dig.
- Rör på påkarna! - Alla liv är på ert ruttna samvete.
- Ert ruttna samvete! - Håll käften!
- Trevligt att göra affärer med er. - Judas!
Spar på orden! Ni har långt att gå, till kriget.
Ada Monroe och Ruby Thewes, titta på er!
Vad?
Ni ser ut som ett par fågelskrämmor efter åskan.
Vi behöver fågelskrämmor. Fåglarna har redan ätit upp halva vår vinterträdgård.
För all din vänlighet. Kaffe och en paj.
Kaffet är riktigt, inget golvsop. Jag hittade en gömd säck.
Tack, båda två!
Ruby, det här ska vi njuta av, Esco och jag.
- Hon har bakat den. - Jag har bakat den.
- Gud i himlen! - Jag har överlevt.
Esco kommer att bli ledsen att han missade er.
- Var det inte konstigt? - Vilket?
- Hon stod i dörren. - Jag vet.
Jag har känt henne hela mitt liv och jag har aldrig fått stå utanför.
Hon skulle bjuda in en varg om han knackade på dörren.
Jag vet inte... hon kanske var upptagen.
För det andra: mr Swanger var i huset, jag kunde känna lukten av hans pipa.
För det tredje, kolla på fälten.
Vad är det med dem?
För en vecka sedan var det fullt med hö. Klarar en enda gammal man det?
Jänkare! Ett kavalleri med federalister
- Var? - Precis över kullen.
- Få upp slöddret på den kullen. - Kom igen!
Få undan hästarna. Får de syn på oss, är vi döda.
Om ni rör er eller säger ett ljud...
Jag sticker!
Jag tänker inte bli skjuten igen, för något jag inte tror på.
Kom!
Kom, de kan inte skjuta.
Fortsätt!
Bajonetter!
Spring!
Ta deras stövlar och vapen, så fortsätter vi!
Kom igen!
Den fågelskrämman kommer inte att skrämma bort några jänkare.
Eller försöker du tillverka en man åt dig själv?
Nej.
När jag kommer hit, tittar jag in.
- Jag ser efter er. - Jag vet.
Jag ser er.
- Och jag gillar det inte! - Var är din lilla tjänsteflicka?
Ruby. Byter hon bort mer av din pappas silver?
- Sluta! - Hon har kommit upp sig.
Hon har allt kommit upp sig!
Den här gården ska bli min!
Hör du? Du lär behöva mer än en fågelskrämma!
Sal.
God eftermiddag.
Sprid inte ur er! Varför gör de det?
Jag har aldrig sett en man arbeta på fältet med en bössa.
Det är krig. Försvinn härifrån!
- Har dina pojkar kommit hem? - Jag har inte sett dem på fyra år.
De slåss mot pojkar, inte gamlingar.
Då får vi se oss omkring?
Vi tror att ni har gömt dem här.
Vad vill ni ha? Kycklingar, lamm?
Visst.
Men du har bara en gevärspipa och vi är fem. Det är inte rättvist.
Kungarnas kung!
Vad var det?
Du ger husrum åt desertörer. Jag kan konfiskera din gård med allt.
Varje tallrik, får och kycklingskit.
Jag kan konfiskera din frus arsle, så försök inte erbjuda mig fåglar.
Kom fram, pojkar!
Mamma ropar!
- Mamma! - Nej!
Mamma! Mamma!
Nej!
Jäklars helvete!
Hade jag vetat att du var så tung, hade jag lämnat dig fastkedjad.
Sally!
Nej!
- Sally? - Ada!
Vad?
Hon säger: "Bry er inte"! Lyft!
Ta hennes hals!
- Sally! - Ta hennes hals.
Så här kan det inte få hålla på!
Gud kommer inte att tillåta det...
... att det fortsätter så.
- Hur länge har jag sovit? - Två, tre dagar. Inte länge nog.
- Jag kan inte stanna. - Sitt, innan du ramlar.
Jag är desertör.
Hittar de mig här, går det illa för dig.
Vad kan de göra? Förkorta mitt liv?
Jag har lärt mig, att man kan överleva på en get.
Den håller dig sällskap-
-ger mjölk och ost-
-och till sist gott kött.
Så, ja...
Så du har krigat?
Jag kunde döda... i flera dagar.
Fot mot fot med fienden.
Jag dödade alltid honom.
Han dödade aldrig mig. Jag vet inte varför.
Det ser ut som om han försökte.
- Ja, han gjorde nog det. - Jag tror att det finns en plan.
Det finns en avsikt med oss alla. Titta på naturen.
Fågeln flyger, plockar upp ett frö, skiter ut det och en planta växer.
Fågeln har ett jobb, skiten ett jobb, fröet ett jobb.
Och du har ett jobb. Du har varit en bra get.
Du var så fin.
Ibland tror jag att jag är tokig, när jag är hungrig.
Drick det här. Det lindrar smärtan och du somnar.
Väntar hon på dig, den där Ada Monroe?
Det gjorde hon. Jag vet inte.
Om hon ens känner mig.
Ligg ner!
Jag är som pojken som går till skogs på vintern efter ved-
-och kommer tillbaka på våren med en flöjt.
Som varenda dåre som skickas iväg till kriget med en flagga och en lögn.
Det är sömndrycken som verkar. Det är bra.
Berätta mera.
Hon gav mig en bok.
Ada Monroe.
Av en man som heter Bartram.
Han skrev om sina resor.
Ibland...
Bara att få läsa ett namn på ett ställe-
-nära hemma...
Sorell Cove.
Bishops Creek.
De ställen tillhörde folk innan oss.
De tillhörde Cherokee.
Vad kallade de Cold Mountain?
Hur kan ett namn... som inte ens är ett riktigt namn-
-krossa ens hjärta?
Det är henne.
Det är henne jag vill till.
Och jag känner henne knappt. Jag känner henne knappt!
Och jag kan bara inte komma tillbaka till henne.
"Att ha rest så långt. Från öst till väst."
"Tusentals hemska mil."
Jag måste blunda.
"Mina fötter trampar på Guds jord"-
-"hans hav. Hans träsk. Hans slänter och krön"-
-"för att slutligen hitta mig själv som ett märke i snön."
"Därifrån har jag skådat ett blått töcken"-
-"en värld av berg, travade på berg."
Ada!
- Det är en man! - Vilket?
Han försökte stjäla majs! Fick honom i fällan!
- Hjälp! - Här.
Hjälp! Fan!
Lyssna!
Du har... sikta! Du har en gevärspipa som siktar på dig!
- Ta loss mig! - Har du något vapen?
Nej, frun. Mina händer ramlar snart av.
Nej, nu jäklar?
- Stobrod Thewes! - Ruby?
Det är min pappa!
- Jag kan äta, medan hon gör det här. -Du får inte mat härinne!
För här hänger de folk, som hjälper desertörer.
Även om man hade fått ett pris, hade du fått äta utanför!
- Du har fått ärr. - Vad?
Ärr i hjärtat. Jag gjorde fel mot dig.
Du skulle ha fått ärr om jag inte lindat fällorna i säckar.
- Vilket var min idé. - Vilket var hennes idé.
- Jag gjorde dig illa. - Herregud.
Jag skrev femtio sånger till dig.
Ruby hit, Ruby dit, Ruby med ögon som tindrar.
Låt oss vara överens om en sak.
Du slog mig, du övergav mig, du ignorerade mig-
-och sedan slog du mig lite till.
Men allt det är bättre än "Ruby med ögon som tindrar".
Jag har förändrats. Folk förändras. Krig förändrar folk något fruktansvärt.
Ruby har säkert berättat att jag inte alltid var den bäste.
Du var en skitstövel!
Jag kan inte säga emot. Det var jag.
- Kan du få ut honom härifrån? - Musiken har förändrat mig.
Jag är full av musik, Ruby. Jag önskar att jag tagit med min fiol.
Ruby, jag har en ny fiol.
Den är underbar. Jag visste inte att jag hade det i mig.
Då är det väl bra.
Välsigne er.
Då så...
Har du ingen riktig rock?
Det går bra. Om du inte vill, kommer jag aldrig tillbaka.
Jag vill inte ställa till problem för dig eller din husmor.
Jag är inte Rubys arbetsgivare.
Förlåt.
Ingen är.
Vet du vem som behöver en rock? Min kompis, den tjocke Pangle.
Vi gömmer oss i en grotta.
Pangle fryser som en tunn man men inga rockar som passar honom.
Jag älskar dig, Ruby.
Ifall himlen skulle ramla ner. Du var alltid en bra flicka.
Den mannen är så full av skit!
Vi kunde lägga honom i skiten och det skulle växa ut en till, likadan.
Här är medicin och getkött.
Du är trött på båda delarna.
Jag har mycket att tacka dig för.
Den här är bara för syns skull.
Försvinn dit ni kom ifrån.
- Tack för rocken! - Tack för maten!
Försvinn!
Rocken är underbar.
"Min kärlek till Linton är som löven på träden."
"Tiden kommer att ändra den, det vet jag, som vintern ändrar träden."
"Min kärlek till Heathcliff liknar den eviga berggrunden."
"En källa till lite synbar glädje-"
"-men nödvändig."
"Han är alltid..."
"... alltid i mina tankar."
Hon kommer väl inte att gifta sig med Linton?
Hon kan inte säga så om Heathcliff och så gifta sig med Linton.
Det får vi reda på.
Imorgon.
Jag vill inte vänta till imorgon!
Ruby...
"En källa till lite... synbar glädje-"
"-men... nödvändig."
Det gillar jag!
Jag är sydstatsoldat... på permission.
Jag behöver husrum... och mat.
Jag har ett gevär!
Det är okej.
Jag har några böner och lite majsbröd. Det är allt jag har.
- Tack. - Jag är ensam här-
-som du ser, med mitt barn.
Jag måste veta att du inte gör oss illa.
Nej.
Jag vill inte ha det.
Om jag fick bestämma, hade jag tagit bort all metall i världen.
Alla knivar, alla vapen.
Så ja...
Du brinner, lille man.
Är babyn sjuk?
Min man är död. Han föll i Gettisburg och hann aldrig se sin son.
- Jag beklagar. - Det är likadant i alla hus.
Mannen är död, kvinnan ensam kvar.
Det är usel mat, men det är varmt.
Det har inte blivit mycket jagat, bara krasse och rötter.
Jag måste försöka mata pojken.
Du måste äta lite.
Han äter inte.
Jag är Inman, förresten. Jag heter så.
Jag heter Sara.
Min baby heter Ethan.
Trevligt att träffas.
Ni ser ut att vara samma storlek.
Han var smalare och mer rak.
Tack.
Passade det?
De här stövlarna är fina.
Då säger jag väl god natt.
God natt.
- Pratar hon inte? - Hon kan inte, har jag ju sagt.
Är hon klen, då?
Nej!
Bry dig inte om honom.
Vill du komma in?
Vill du göra en sak för mig? Tror... du att du kan-
-ligga här intill mig... och inte göra mer?
- Jag går. Vill du det? - Nej.
Jag vill inte att du går.
Saken är den att...
Jag älskar någon.
Jag älskar någon väldigt mycket.
Försök att sova.
- God jul, Pangle. - God natt, frun.
God jul, Georgia. Trevligt att träffas.
- God jul, miss Ada. - God jul.
- God jul, raring. - Sov inte här.
- Det gör vi inte. - Det är farligt. Sov inte här.
Det är bitande kallt. De kan stanna en natt.
Stannar de en natt, vill de stanna två.
Det går bra, rocken är varm.
Hur blir det med nästa söndag? Det är nyår.
- Kanske. - Det blir bättre än 1864.
- Kriget är över om en månad. - Det sa han för en månad sedan.
Från början skulle det varit över på en månad.
God natt, miss Sally. God jul.
- God natt, miss Ruby. - God natt.
- God natt, frun. - God natt.
Du stannar hos oss i natt, Sally.
- Det är min Ruby. - Hon är en förebild.
- Vad för slags namn är Georgia? - Han kommer därifrån, inte hans namn.
Jag tror att det är den fulaste staten i världen.
Vad bryr du dig om hans namn?
Vad kallas den där stjärnbilden?
Där.
Där...? Det är Orion.
Där är Tvillingarna och det där är Orions Stora Hund.
Sirius.
Lyssna på henne, Sal.
Hon har blivit en riktig lantflicka.
Nej, jag har alltid kunnat namnen på stjärnorna.
Jag älskar dig, raring.
Ifall nu den stora, gamla, feta himlen skulle ramla ner.
Jag älskar dig också, Sally. Det gör jag.
Upp med dig!
Upp! Försvinn, fort! Jänkarna kommer!
Jänkarna är här.
Om de hittar dig här, går det illa för oss alla.
- Jag kan försöka skjuta dem. - Nej! Min baby...
Snälla, bara försvinn!
Vi är unionssoldater. Vi vill ha mat!
Öppna! Vi är hungriga.
- Jag har ingenting! - Det ska vi allt se.
- Det finns en baby. Hämta den. - Han är sjuk. Skada honom inte.
Snälla, jag har ingenting!
Ja, ta hönorna. Ta dem, de är allt jag har.
Hon säger att hon bara har höns. Du ljuger, söderslyna!
Vi är hungriga. Vi kan vänta hela dagen.
Du klarar dig inte på de fåglarna en hel vinter.
Snälla, täck över min son.
Säg bara var maten är, så tar vi upp honom.
Min baby är sjuk. Snälla, täck över honom.
Snälla, jag ber er!
Snälla, visa nåd.
Jag har ett svin.
- Jag har gömt det mellan husen. - Titta efter.
Snälla!
Han är bara en baby.
Han skakar.
Täck över honom...
Vad är det med dig?
Jag har inget mer, jag svär.
- Det är inte så säkert. - Jo.
Ta med mig in. Vi gör allt du vill.
Ta in mitt barn. Vi går in, snälla.
Snälla...
Tar ni grisen, är jag så gott som död.
Tar ni grisen, så dör jag.
Håll käften!
Nej!
- Han får snart ett anfall. - Varför bryr du dig?
Såja...
Lämna lite åt oss andra.
Gå bort från babyn!
Mot mig!
Skjut inte, vi ville bara ha mat.
Ta av dig stövlarna.
Ta av dina byxor och tröja.
Skjut inte, snälla.
Vi svälter, vi har inte ätit på flera dagar.
- Kom igen. - Vi har inte ätit på flera dagar.
Sätt fart!
Tack.
- Spring. - Det ska jag göra.
- Och fortsätt spring. - Tack.
- Jag älskar snön. - Jag hatar snön och kylan.
- Kom! - Varför är det så bråttom?
Om Ruby upptäcker var vi sovit, får vi ett helvete.
Min älskade. Var är du?
Jag skriver till dig utan hopp om att brevet kommer fram.
Som jag alltid gör.
Som jag alltid har gjort.
Tror du att vi kan äta det här?
Kokar man det tillräckligt länge, kan man äta allt.
Den är frusen. Hur länge har den legat här?
- Är du hungrig? - Ja.
Inte så länge.
God kväll.
Hoppas att vi inte störde er.
Får jag värma mig vid er eld?
Jag heter Teague.
- Känner jag er? - Stobrod Thewes.
- Är det din fru? - Det är en han.
Är han din fru?
Vi är musikanter. Han spelar banjo och jag fiol.
Din käresta har gott hull.
- Han ser söt ut vid elden. - Rena kärleksbilden.
Ska du spela på fiolen?
Visst.
Vakna.
God kväll, fröken.
- Var är Georgia? - "Var är Georgia"?
Kapten Teague vill att vi spelar nu.
Vi har hört att det fanns desertörer här omkring som gömmer sig i en grotta.
- Inte som jag har hört - Så du vet inte var grottan är?
- Nej, sir. - Det gör du. Han menar...
Det finns en grotta nära Bearpen Branch. Vi har spelat där.
- Tänkte inte på att de var uteliggare. - Det var inte nära Bearpen Branch.
Han går alltid vilse.
Vi bodde i den grottan.
Jag brukade frysa i den grottan, tills jag fick den här nya rocken.
Ruby har gjort den. Jag gillar den.
Den delen har tillhört en präst och den delen en häst.
Hur var det Ruby sa? "Du kan antingen be eller gnägga."
Han... han vet inte vad han säger. Han har en hjärna som en valnöt.
Det är en bra rock.
Han krossade mitt hjärta.
Vi stannar här.
Stå där borta.
Ruby vet inget om kriget.
Du behöver inte vara orolig för henne.
Eller för Ada. Förstår du?
Du med. Ställ dig där borta.
Ska de ta kort på oss?
Le inte.
Sluta le.
Han ler alltid. Han menar inget med det.
Det finns inget att le åt.
Dra ner hatten.
Täck för ansiktet med hatten.
- Ruby! - Vad?
- Ruby! - Vad är det?
- Teague... Hemvärnet... - Vad?
De sköt din pappa.
De sköt din pappa och Pangle!
Jag sa till Georgia att han kan stanna. Han kan sova i ladan.
Han är bara skinn och ben. Han skulle dö i snön.
Han kan mjölka korna. Jag har varit bekymrad för dem.
Det är fem timmars klättring härifrån. Han ritade en karta.
Jag är redo.
Du vet att dårarna sov i kvarnen?
Det var Stobrod Thewes. Han kunde inte göra något utan att förstöra det.
Han lämnade spår i snön hela vägen, som hemvärnet kunde följa.
- Spår som sa "Skjut mig." - Ruby...
Ruby.
Jag beklagar.
Det här är människans nonsens.
De kallar kriget ett moln över landet-
-men de gör vädret och står sedan i regnet och säger "fan, det regnar!"
Om jag skulle gråta över min pappa, vore det krokodiltårar.
Då så...
Herregud.
Han är inte här.
Teague har säkert tagit honom.
Det gjorde de med Swangers pojkar, eller hur?
Hängde upp dem, som varning.
De tog hans rock. Varför gjorde de det?
Pappa! Pappa!
Pappa!
Pappa? Han andas fortfarande.
Det är Ruby!
Våga inte dö ifrån mig igen!
- Vi måste få hem honom. - Det klarar han inte. Han dör innan.
Han har förlorat nästan allt blod.
Där är den. Jag kände den.
- Fick du den? - Ja.
Det finns ett ställe nära. Det har varit Cherokeernas.
Det finns tak över huvudet och vatten.
Jag brukade gömma mig där, när han var arg.
Bra!
- Jag ska leta efter mat. - Ta med bössan.
Fan också.
Vänd om.
Gå tillbaka dit du kom ifrån.
Vänd om!
Ada?
Ada Monroe?
Vänd om, eller jag skjuter.
Inman?
Inman.
Kom med mig.
Ruby.
Det är Inman.
Grattis.
Jag borde skicka ut dig med bössan oftare!
Han ser ut som om han ska ramla ihop.
- Det kanske jag gör. - Har du blivit skjuten?
Inte nyligen.
- Han sover. - Jag är inte förvånad.
- Din man ser sliten ut. - Jag såg honom.
I Sally Swangers brunn. En man som en fläck i snön.
- Där ser du. - Det var inte det samma jag såg.
I brunnen var det som om han stöp.
- Du minns säkert bara fel. - Jag minns exakt.
Det fanns kråkor - svarta kråkor.
De flög mot mig.
Jag tyckte att jag såg honom stupa.
I stället såg jag honom komma hem.
Jag har stora planer för gården.
Det vet jag att du har.
Jag kan se framför mig hur Black Cove kan bli.
Jag vet inte, Ruby.
Jag har haft så mycket is runt hjärtat.
Hur ska jag smälta det?
Hej.
Är du klar med min kniv?
Vi måste laga till en fågel.
Snart.
Det där blir inget bra.
Ge mig den.
Jag ska inte skära dig.
Fast jag tror inte att det skulle göra så stor skillnad.
Har du äkta känslor för henne?
Vrid inte på huvudet!
Det har jag.
Förlåt, jag försökte vara tyst.
Fick du mina brev?
Jag fick tre brev.
Jag bar dem med mig. Jag bar dem i boken du gav mig.
Av Bartram.
Jag sände nog 103.
- Skrev du till mig? - Så ofta jag kunde.
Om du inte fick dem, kan jag sammanfatta.
- Nej, nej. - "Jag ber till att du har det bra."
"Jag ber till att jag är i dina tankar."
"Du är den som hindrar mig från att försvinna till något mörkt ställe."
Hur gjorde jag det?
Vi kände knappt varandra. Det var några få ögonblick.
Tusen ögonblick.
De var som en väska med diamanter.
Det kvittar om de var äkta eller påhittade.
Formen på din nacke.
Det är äkta.
Hur du kändes när jag drog dig intill mig.
Du plöjde en åker.
Du bar en bricka.
- Du ville inte komma in. - Nej, det ville jag inte.
Det var därför jag fick bära en bricka, så jag kunde gå ut till dig.
Den kyssen.
Den kysste jag varje dag jag gick.
Varje dag väntade jag.
Längtade.
Längtade efter att se ditt ansikte.
Om du kunde se inuti mig...
Vad man än kallar det, själ... Det är jag rädd för.
Jag tror att jag är förstörd. De försökte hela tiden begrava mig.
- Men jag var inte redo. - Inman...
Men om jag har haft godhet, har jag förlorat den.
Om jag haft någonting ömt inom mig, har jag skjutit ihjäl det.
Hur kunde jag skriva till dig efter vad jag gjort och sett?
För det första-
-stäng dörren, det är kallt!
För det andra, stäng den dörren, det är kallt.
Jag låg på rygg med händerna för öronen-
-och försökte undvika höra om diamanter.
Vem som bar en bricka.
Om du vill höra amsagor-
-så lyssna på vad kära viskar till varandra.
Om ni ska babbla hela natten, sover jag hos honom.
- Då säger jag god natt. - Nej.
Snälla...
Säg inte god natt.
Krig gör vissa saker meningslösa.
Man kan inte föreställa sig ett bröllop.
Min far skulle också godkänna det.
Ada, jag vill gifta mig med dig.
Ifall du vill ha mig.
Finns det ingen religion där man bara säger "jag gifter mig med dig"-
-tre gånger och så är man gifta?
Jag gifter mig med dig.
Jag gifter mig med dig, jag gifter mig med dig.
Varför är det roligt?
Jag tror det var "Jag skiljer mig" tre gånger och så var man inte gift längre.
Jag kan vänta på dig.
Inman. Jag gifter mig med dig, jag gifter mig med dig.
Jag gifter mig med dig.
Jag har så många knappar. Förlåt.
Kan du vända dig bort?
Nej.
Nej, det vill jag inte.
Jag leder hästen i en fart din pappa klarar av.
- Ni två får gå före. - Nej, det vill jag inte.
- Nej, vi kan alla gå ihop. - Det är säkrare så här.
Vi är desertörer men ni går säkra.
Det stämmer.
Jag antar att jag måste ha tillstånd från dig, Ruby-
-om jag tänker bo på Black Cove.
Låt gå.
Sitt kvar på hästen.
Du får inte tappa bort eller sälja den.
Den behövs på gården.
Jag vill inte gå ifrån dig.
Jag är hos dig mot kvällningen.
Nu så...
Hoppas att Georgiakillen har varit snäll mot djuren.
- Jag visste att du tänkte på honom. - Det gjorde jag inte alls!
Jag tänkte på svullna juver.
- Innan du säger "det är samma sak"... - Jag sa inget!
Fröken kärlekskrank!
- Det var en lång begravning för din far. - Det var en vaka.
Den var irländsk.
Er vän här, Georgia...
Vi besökte er när vi hörde att ni gav husrum åt desertörer-
-och han berättade, efter en del övertalning, att ni var här.
Vi har letat på hela berget.
Letat.
Det kommer en efterräkning.
När kriget är över, kommer det en efterräkning.
Har du gjort den här rocken? Att hjälpa en desertör är förräderi.
Jag vet att det är halv häst och halv präst.
En efterräkning?
Räkningar finns i er värld, inte min.
Det var som fan. Han är svår att få död på.
Ruby!
Inman!
Kapten Teague!
- Sitt av! - Nej, det här blir bra.
Då skjuter jag hästen under dig.
- Rider du kapten Teagues häst? - Ja.
- Är han död? - Det hoppas jag.
Ge mig vapnet och rid hem. Jag är trött på att slåss.
Då skjuter du mig bara.
Jag tänker inte skjuta dig-
-men jag tänker heller inte leva med att titta över axel efter dig.
Det är ett knivigt problem.
- Vet du vad jag har på min sida? - Vad har du?
Ungdomens självförtroende.
Inman!
Nej!
Jag...
... kom tillbaka.
Jag älskar dig!
Min älskade...
Det vi har förlorat kan vi aldrig återfå.
Marken kommer inte att läkas.
För mycket blod. Hjärtat kommer inte att läkas.
Vi kan bara sluta fred med det förflutna-
-och försöka lära oss av det.
- Vad gör du? - Hon dog i natt.
Kom hit med honom.
- Döda honom inte. - Det ska jag inte.
Vi måste försöka med något, annars dör han också.
Så ja...
Vi får försöka med ett knep.
Det finns dagar då jag lyckas att inte tänka på dig.
Då gården kräver mer uppmärksamhet än mitt hjärta.
Så här års är det så mycket liv överallt.
Jag ser dig i allt.
Som om du fortfarande var på väg hem.
Om du kunde se oss denna påskdag på Black Cove-
-skulle du tycka att vartenda av dina steg var värt det.
Grace Inman, ingen har sagt "varsågoda"!
För goda vänner, god mat, god familj-
-tackar vi dig, Gud.
- Amen. - Amen.
Det blir ingen cider!
Det är lika bra att hämta den. Jag fick order.
Jag har tittat i Sallys brunn en gång till.
Den här gången fanns det inget som hemsökte mig.
Bara moln.
Moln... och sedan solen.